- Jag visste inte att du var kvar. - Förlåt om jag skrämde dig.
Här är offerten.
Huset ser bra ut. Ni behöver bara dörr- och fönstersensorer.
Jag inkluderade tre knappsatser.
Min man undrade om ni enbart skulle sälja klisterlapparna för fönstren
och en skylt till gräsmattan?
- Skyltarna följer med sensorerna. - Visst. Det förstår jag.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
- Monte Rissell. - Monte Rissell.
Falls Church, Virginia.
Dömd för några veckor sedan.
Fem offer, alla kvinnor, våldtagna och mördade.
Metod?
Första och sista offret misshandlades och dränktes. Övriga knivhöggs.
- Blev inte en av dem skjuten? - Nej.
Virginias delstatsfängelse. Monte Ralph Rissell.
Monte Rissell.
- Du kan väl sätta dig? - Monte.
Behöver ni mig?
Nej, tack. Vi vill helst prata med dig ensam.
Uppför dig, Rissell.
Jag heter Bill Tench. Min kollega Holden Ford.
Vi är från FBI: s avdelning för beteendevetenskap.
- Vetenskapsmän? - Vi är beteendevetare.
Vi forskar. Intervjuar... sådana som du.
- Sådana som jag? - Mördare med flera offer.
För att bättre kunna förstå varför ni gör som ni gör.
Det skulle jag också vilja veta.
- Tror ni att det här kan hjälpa? - Med vadå?
Att hitta ett botemedel.
Ingen aning.
Skulle jag kunna få lite Big Red?
Big Red?
Läsk. Som sockerdricka.
Jag drack det när jag var liten.
Jag älskade Big Red.
- Vi ska se vad vi kan göra. - Det beror på vad vi får veta.
Jag får inte tag i det här.
Ska vi inte prata om det vi skulle?
Vad vill ni veta?
Varför jag våldtog tjejerna?
- Hur valde du dina offer? - Offer?
Det låter inte bra.
Nej, det gör det inte.
Hur många andra "sådana som jag" pratar ni med?
Ganska många, Monte.
Pratar allihop med er?
Vi har... precis börjat.
- Kan ni skaffa lite Big Red? - Titta på mig. Håll dig till saken.
Vet ni vad?
- Jag är nog inte intresserad. - Okej.
Om du är besvärlig, så går vi härifrån.
Vi äter en trevlig lunch precis var fan vi vill...
...och sedan kör vi den fina vägen tillbaka till Quantico.
Hur ser resten av din dag ut?
Vad min kollega inte vill säga är att vi pratar med såna som du
för att vi inte fattar hur någon kan sabba sitt liv så totalt
innan han knappt är gammal nog att rösta.
Okej.
Allt började när jag var 14 år.
De skickade mig till Florida, till en...
...ungdomsvårdsskola.
Läkare bevakade mig hela tiden.
Jag hade fyra tjejer medan jag stod under observation.
Men du dödade inte dem, det kom senare.
Vad var annorlunda när du kom tillbaka från sjukhuset?
Vi ska se...
De släppte ut mig.
Jag kom tillbaka upp hit, skaffade jobb, flickvän.
Tjejen är ett år före, hon åker i väg till college,
men vi håller kontakten. Vi skriver.
- Ni bandar det. - Det underlättar transkriberingen.
- Du var tillbaka i skolan, en fri man... - Inte fri. Nej, sir.
Övervakning, rådgivning, terapi.
- Annars skickar de tillbaka mig. - Men du har ju en flickvän...
Men har jag det?
Ni vet hur tjejer är.
Hon skickar ett brev.
Och berättar, hör och häpna, att det finns en massa killar i plugget.
Vad hon menar är att hon vill ligga med andra killar.
Hur ska jag reagera på det?
Jag sätter mig i bilen, jag måste ju se det själv,
och där är hon och hånglar med någon tönt.
Vilken dumskalle, va?
Tjejer.
Vad gör man?
Man kan inte leva med dem...
Jag ska säga vad man kan göra.
Jag köper öl, för jag är jävligt arg.
Jag har lite gräs och jag röker och tänker,
och kör bil och dricker, och sedan...
Sedan är jag hemma igen, på parkeringen,
ingen aning om hur jag kom dit.
En bil kör in på parkeringen.
Ensam tjej, kanske 20, 25.
Klockan måste vara fyra på morgonen.
Det är liksom...
Tanken på att göra det dyker upp i skallen som en...
Som en nysning. Fattar ni?
Jag hoppar ur bilen, knackar på rutan,
tar fram vapnet, släpar in henne i skogen,
sliter av henne trosorna, drar upp kjolen.
"Ja! Jag är så kåt." Jag försöker våldta henne, men hon håller inte käft.
Hon springer i väg och skriker, genom parkeringen, ner i en ravin.
Hon är starkare än jag, men jag är snabb.
Jag hinner ikapp henne och tar nacksving på henne. Jag kväver henne.
Vi rullar utför backen ner i en å. Allt är ett enda kaos.
Jag dunkar hennes huvud mot en sten,
håller henne under vattnet...
Och det var det.
Ingen mer dramatik.
Varför använde du inte pistolen?
Jag ville lugna ner henne.
Tror du... Ursäkta.
Tror du att det hade slutat annorlunda om hon inte hade...
- Om hon inte hade varit... - Vadå? En jävla hora?
Ja, det är möjligt.
Din vetenskapskompis kanske har rätt.
Andra gången är det en blond brud som bara ställer en massa frågor.
Jag hotar henne med pistol och hon säger:
"Varför gör du det här? Har du ingen flickvän?
Vad tänker du göra? Varför just jag?"
- Var det därför du knivhögg henne? - Jag var tvungen.
För att tysta henne.
Sedan körde du runt i flera timmar i hennes bil?
Ja.
När jag kom till den tredje tjejen hade jag fulländat rutinen.
- Knivhögg du henne med? - Ja.
Jag högg henne så många gånger.
Men jag släppte en av dem.
Ja.
Vi sitter i bilen, jag förbereder mig, hon har ingen aning.
Plötsligt börjar hon gråta, utan förvarning.
Säger att pappan är döende... i cancer.
Min bror hade cancer.
Cancer är...
Det är för jävligt.
Det är plågsamt. Så jag släppte henne.
Det är...
- Det är en konstig känsla. - Vad menar du, Monte?
Vad ska jag säga?
- Att skona någon. - Va?
Du tror väl inte att vi köper ditt skitsnack?
Jag tror att agent Tench menar...
Det räcker med vetenskap för i dag.
Jag är lite torr i halsen.
- Nästa gång kanske du ska akta dig... - Holden.
- Jag sa inget. - Behövs inte. Jag fattar.
- Jag tänkte inte tillrättavisa dig. - Jag hoppas det.
Okej, då glömmer vi det.
Monte Rissell var hos en massa psykiatriker när han var liten,
och när han var villkorligt frigiven. Han ljuger som en borstbindare.
Varför är han plötsligt ärlig nu?
Men vi tror ju inte att han är helt ärlig. Eller gör vi?
Vi tar det som är användbart och struntar i resten.
Vad gjorde jag för fel med Rissell?
- Är du okej? - Ja.
Fan!
Herrejävlar! Vad fan är det med dig?
Hur fort körde du? 130? 160?
- Du svängde utan att titta! - Du körde för fort!
Än sen? Jag hade företräde!
- Enligt lagen. - Lagen?
- Jag representerar lagen, för fan! - Jag ringer polisen!
Rör mig inte!
Otroligt!
Jävla dåre.
Säkert att du är okej?
Nej, jag fattar. Du har mycket på gång. Det är en stor press.
Jag förstår.
Jag ska prata med Bill och ringer upp igen.
Är den till mig?
Tack. Debbie hälsar.
Efter lektionen kommer hon hit.
Hon bokar hellre ett rum åt oss så att hon kan hämta oss i morgon bitti.
Jag är lite sur. Jag fattar att Debbie inte vill köra,
men det har ju hänt en olycka och jag ber henne om hjälp.
Okej, hon har mitterminsproven att tänka på, men...
Varför är jag så upprörd?
Kanske för att hon inte kan släppa allt när du ringer.
För att hon inte vill.
Var så goda.
- En till, tack. - Ja, sir.
Vill du ringa Nancy?
Hur är det med dig?
Eller så äter vi bara.
Jag såg inte bilen, Holden.
Du kunde ha dött och jag såg den inte.
Det är en sak om det är jobbet,
men en jävla bil som kommer farande från ingenstans...
Om jag ringde Nancy, om jag hörde hennes röst...
...så skulle jag bryta ihop.
Vi adopterade en pojke för tre år sedan.
Han är sex år nu.
Nancy ville bilda familj.
Och det ville väl jag med.
Men vi kan inte få egna barn, så...
Det går inte bra.
Han är en fin pojke.
I början trodde jag bara att han var tystlåten.
Det är inget fel med det.
Han kan prata...
Han bara vägrar.
Det känns som om vi har misslyckats.
Det har ni säkert inte.
Han kanske var sådan förut.
Men det är jobbigt.
Det ska ju vara så fantastiskt att ha en son.
Gud, Bill. Det var tråkigt att höra.
När bilen snurrade runt...
Du fattar inte vad jag försöker säga, va?
Inte direkt...
- Men jag vill. - Jag vet inte heller.
- Det är inget, det är bra. - Allvarligt...
Ring Debbie.
Be att hon hämtar oss i morgon bitti.
Du tror väl inte att vi köper ditt skitsnack?
Jag tror att agent Tench menar...
Det räcker med vetenskap för i dag.
- Ska vi lyssna igen? - Så småningom, ja.
Så det finns två utlösare efter varandra för Rissell.
- Utlösare är kanske fel ord. För facilt. - Inom polisen har det två betydelser.
Vad sägs om stressfaktorer, stressorer?
Vi använder det. Stress handlar mer om det inre.
- Två stressorer fick Rissell att reagera? - Hennes brev.
- Så flickvännen skriver och gör slut... - Rissell blir knäckt.
- Men han svarar inte. - Han åker dit.
- Som en jägare. - Nej.
Han dödar henne inte, bara iakttar henne och nya kavaljeren.
- Stor skillnad. - Kavaljer?
Tänk om Rissell inte tänker döda någon då?
Han planerar en våldtäkt, men det är första offrets medgörlighet
som tar honom över gränsen.
Dödar han den första för att hon gillar det eller låtsas?
Det är en dominoeffekt. Medgörligheten gör honom arg.
Han slänger ut henne ur bilen, hon försöker fly.
Han säger: "Allt är ett enda kaos."
- Han måste återta kontrollen. - Exakt.
Så offrets beteende är också en stressor.
De kanske inte kan påverka hur det slutar, men när och hur det går till.
Exakt vad jag tänkte! Därför ställde jag frågan.
Men...
Men vadå?
Är inte det normalt?
Flickvännen gör slut. Man försöker ligga med nån och det blir fel.
Inte så fel, men Rissell verkade inte klara av livet.
En brottsling är ju någon som inte fungerar i samhället.
Om vi ska vara reduktiva kan vi säga att dessa män inte klarar...
"Reduktiv" känns som en förolämpning.
Nej, jag menade att ni har rätt.
Hur skulle de flesta män känna sig om de var intima med en kvinna
och märkte att hon inte gillade det?
Var vetenskapsmän.
Besvikna.
- Det skulle kännas hemskt. - Ja.
Man vill att hon ska ha det bra.
Men när Rissell kände att offret hade det bra,
så gjorde det honom till en mördare.
Det som händer dessa män är normalt, men deras reaktion är det inte.
Vårt mål är att ta reda på varför, som ni gjorde med Kemper.
Vi ska hålla seminarier i Altoona.
Vi vill träffa Rissell igen när vi är tillbaka, om han vill.
Det här tar dubbelt så lång tid om ni inte intervjuar på heltid.
Handlar det om pengar, institutionell stelbenthet,
- planering eller vad? - Alltihop.
Jag har varit akademiker hela livet. Få se vad jag kan göra.
Älskling, jag måste gå.
Brian.
Kom.
Ge din far en kram.
Säg hej då.
Vi ses snart, grabben.
Ska vi åka?
Ja.
Var så god.
Inte lätt att få tag i på östkusten.
Nej, det är det inte.
Är du inte från östkusten?
Va?
Förlåt, jag missade det. Jag är lite döv.
- Är du från östkusten? - Står inte det i er journal?
Född i Wellington i södra Kansas, yngst av tre barn.
Föräldrarna skilda när du var sju.
Det står i journalen, men inte dina kommentarer.
Min mamma skyllde det på mig.
Min bror och syster var där,
men jag fick alltid skulden när något hände.
Strax efter det gifte sig mamma med Hank.
- Drog med oss till Sacramento. - Ville du stanna i Kansas?
Hos min riktiga pappa? Självklart. Jag ville då inte bo i Kalifornien.
Ingen ville ha mig där heller.
Sa din mamma det?
Varför vill man alltid göra det efter...
- Krossa burken? - Det känns bra.
Kanske det.
- Varför tror du att ingen ville ha dig? - Mamma ville vara med Hank.
Hank ville inte ha hand om andras ungar, så han köpte grejer.
Trodde att det skulle räcka.
När jag var sju år gav han mig en pistol.
- Gav han dig en pistol? - En BB-pistol.
Min bror och syster drack, rökte en massa gräs,
tog all möjlig skit.
Ibland delade de med sig.
När jag var nio sköt jag min kusin i häcken med den pistolen.
Då blev jag populär. Alla hatade min kusin.
Så ni barn blev lämnade ensamma.
Hank slog sönder den mot mitt huvud.
- Slog han dig? - Ja.
Det var så jag spräckte trumhinnan.
Jag gjorde allt möjligt.
Gjorde inbrott hos en dam, stal 100 dollar.
Mamma och Hank skildes när jag var 12, det var delvis mitt fel.
När jag var 14 blev det lite värre.
Inbrott, stöld, bilstöld, två våldtäkter.
Mamma fick dem att skicka mig till Florida.
Tack, mamma!
Jag kommer hem. Jag är 17 år, bor ensam, jobbar dubbla skift på Pizza Hut.
Ingen ville ha mig.
Ingen här på jorden ville någonsin ha mig.
Spela in det på ert jävla band.
Om de bara hade låtit mig stanna hos pappa,
så hade allt varit annorlunda. Jag kanske hade blivit jurist.
- Ville din pappa ha dig? - Ha en fin bil.
Ett hus.
Vara ute i trädgården och grilla.
Jag hade funnit mig till rätta.
Är Rissell det verkliga offret här?
Det är så han ser det.
En mytoman som mördade fem kvinnor ser sig själv som offret.
Och vi ger honom någon att gråta ut hos.
Det gör vi inte.
Vi varken smickrar eller hjälper honom.
Vi utnyttjar honom.
Ja, okej.
Motiv, medel, tillfälle.
Brottsutredningens tre grundvalar: vad, varför, vem.
Vad hände...
Under en gisslanförhandling står förövaren rakt framför mig.
- Bra grupp i kväll. - Ja.
Har vi en?
Titta, han står där och bevakar oss.
Han röker bara en cigarett innan han åker hem.
Han undviker att titta på oss. Han samlar mod att gå fram till oss.
- Jag gissar på högst en halv minut. - Jag gissar på under.
- Vi slår vad. - Förloraren bjuder på middag.
Se upp, han är på väg.
Hej.
Får jag besvära er en stund?
Visst. Vad gäller det?
Beverly Jean Shaw, 22.
Kom aldrig hem från barnvaktandet.
Fyra dagar senare hittar vi henne på en soptipp på Wopsononock Mountain.
Utifrån maginnehållet tror vi att hon dödades kring midnatt på onsdag.
Satt hon så här på soptippen i fyra dagar?
Nej...
Det fanns inte tillräckligt...
Om hon hade suttit där i fyra dagar...
...hade vi sett mer insektsangrepp och djurskador på liket.
Så från det att hon mördades på onsdagen tills koppen hittades
måste hon ha varit någon annanstans?
Brösten.
Man kan väl säga att de hade... amputerats.
- Vi har inte hittat dem. - Gjordes det efteråt?
Rättsläkaren sa att hon redan var död.
Hon hade två blåtiror, krossad käke, flera knivskador.
Ni kan se att han vek ut benen på henne där.
Och det fanns...
Förlåt.
- Vi är inte vana vid sådant här... - Ingen brådska.
Det fanns ett snitt från hennes...
Från hennes vagina till hennes... anus.
- Fan, förlåt. - Det är ingen fara.
Är familjen från trakten?
Föräldrarna bor norrut. Fästmannen i stan.
- Kan någon härifrån ha gjort det? - Det är svårt att säga än.
Jag går i kyrkan med dem.
Vi har fönstertittare här, men sådant här? Det verkar konstigt.
Att gå från snattare och minderåriga som köper öl...
...till det som hände Beverly, det måste vara en utomstående.
Det som hänger över strykbrädan här, är det människohår?
Ja, sir.
Har ni det?
Visst.
Kriminalteknikerna tog det. Allt handlar om kriminalteknik nu.
Tog ni strykbrädan också?
Vi tog fingeravtryck från den, men...
Men du tror att han skalperade Beverly och draperade håret över strykbrädan?
Betyder det något?
Allt på fotot har betydelse. Om förövaren draperade håret så ville han säga något.
Jag fattar. Så fort kriminalteknikerna bekräftar att det är Beverlys hår...
- Ursäkta, va? - Vi ska väl vänta på kriminalteknikerna?
Vi har en död kvinna som saknar en bit av håret,
vi har en bit hår i närheten, så vi kan nog anta...
Vad agent Ford försöker säga på sitt eget sätt
är att vi ligger efter här.
Vi måste gå igenom det ni redan har gjort: Vittnen, brottsplatsen.
Vi försöker inte utmana er, det är ingen kritik.
Vi försöker bara komma ikapp. Har jag rätt, agent Ford?
Absolut.
Vi kanske ställer självklara frågor och några du inte har tänkt på,
men det här är ingen tävling. Vi står alla på samma sida.
- Okej? - Visst.
Nu går vi igenom resten.
Varför är du så snäll mot honom?
Han har aldrig sett sådant här förr. Han är chockad. Det är inte hans fel.
Du har helt klart mer erfarenhet, men varför framhäva det?
Jag försöker inte ge dig skuldkänslor. Kanske lite.
Lokalpoliser vill ta sina bovar lika mycket som vi, kanske mer.
För dem är det inte bara teoretiskt, det är där de bor.
Det här ska ni fokusera på.
Inte på brottsplatsen, inte på liket, inte på det tekniska.
Fokusera på Beverly. Vad såg mördaren i henne?
Detta är en viktig detalj och inte den enda.
Utifrån vad kommissarie Ocasek sa tidigare så letar vi efter en vit man.
Såna här brott korsar sällan rasgränser.
Han är troligen i Beverlys ålder.
En mördare väljer oftast nån som är mindre och svagare.
Han är en enstöring, jagar på natten.
Ursäkta, "jagar"? Är det bildligt talat?
Nej. Rättsläkaren sa att Beverly blev dödad och sedan slaktad.
Det är väl vad jägare gör?
Vi letar troligen efter en enstöring.
De gillar att utforska sin fantasi först, bondage-pornografi, grovt material.
Det ger dem en viss inställning till kvinnor. Därför en enstöring.
På en ort som den här hade folk upptäckt det.
Jag tror att han är en lösdrivare.
Troligen åker han vidare och dödar igen.
Igen?
Mördaren såg Beverly Jean som en värdelös slampa.
Folk älskade Beverly Jean, lät henne passa deras barn.
Det måste vara en lösdrivare.
En främling på genomresa. Fick syn på det vackra håret.
Han ville ha det, sedan förstöra det.
Har du pratat med fästmannen?
Det var svårt att få ur honom något i hans tillstånd.
Benjamin var fortfarande chockad. Man måste tänka på det.
Jag vet att du känner folk här, men vi måste vara säkra.
Vi försöker överraska honom. Kom med en ursäkt när du ringer.
Nämn inte FBI, inte ens mordet. Hjälp oss att få ett spontant svar.
Så fort han är tillbaka i stan.
- Tillbaka i stan? - Lät ni honom åka?
Han åkte norrut till sina släktingar.
Man behöver familjen när sånt här händer.
Han kommer tillbaka snart. Jag garanterar det.
Han kommer tillbaka.
- Var hittades kroppen? - Här uppe till vänster.
Här är strykbrädan.
Några av killarna får hämta den. Jag ber om ursäkt för det.
Det behövs inte. Vi lär oss alla efter hand.
Ni förstår varför jag var skonsam mot fästmannen.
Vilket slut för nån man nyss friat till.
Hur länge var de förlovade?
Ett par månader, tror jag.
- Han kanske kände sig fångad. - Av en söt, ung blondin?
Minns du vad Wendy sa?
En kollega till oss, psykolog.
Det vi ser som goda nyheter kan ha motsatt effekt på mördare.
- Det var intressant. - Vem hittade kroppen?
En svetsare, Alvin Moran, som var ute med hunden.
- På soptippen? - Har han alibi?
Alibi? Han kom ju till oss.
Ibland kan mördaren nästla sig in i utredningen.
Och anmäla sitt eget brott?
Kan vi prata med honom?
Ja.
Ursäkta mig!
Mr Moran?
Minns du mig, mr Moran?
FBI vill prata med dig. Går det bra?
Toppen.
Vi hörde att du hittade Beverly Jean.
Vad gjorde du vid soptippen?
Promenerade. Wopsononock Mountain. Jag gillar att vandra, skingra tankarna.
- Komma ifrån frun och barnen? - Ja.
Jag går dit några gånger i veckan med hunden.
Men vad gjorde du vid soptippen?
- Stigen går ganska nära. - Gör den?
Såg du någon vandringsled bredvid soptippen, Bill?
På andra sidan järnvägen, uppför backen.
Ni såg nog bara en massa träd.
Men om man inte ser spåret från soptippen...
Är ni verkligen från FBI?
Är jag misstänkt?
Okej.
Jag gick bort från stigen för att pissa, det är inte olagligt.
Det kanske det är, men vi glömmer det nu.
- Du pissar, du ser Beverly Jeans kropp... - Jag trodde att det var en skyltdocka.
Borde inte hunden ha sprungit dit?
- Jo, men det gjorde den inte. - Vad är det för hund?
- Retriever. - Och han kände inte lukten?
Det verkar konstigt.
- Han är gammal. - Inte för gammal för en promenad.
Jag kissade, hämtade hunden och gick till polisen.
- Genast? Några timmar senare, nästa dag? - Några timmar senare. Kanske samma kväll.
Det var faktiskt morgon när du kom in.
Varför väntade du så länge med att anmäla fyndet?
Du pratar med FBI. Vi får reda på allt ändå.
Jag var rädd att polisen skulle misstänka mig.
Min fru övertalade mig. Jag gjorde min plikt.
Skulle de gripa dig för mord?
Poliser blir desperata, tar vem som helst.
Men varför just dig?
Jag finns i brottsregistret.
Jag anlade några bränder när jag var ung. Hamnade i slagsmål.
Jag är inte stolt över det. Jag kom hit, träffade min fru.
- Jag har familj nu. - Innan dess, flyttade du runt mycket?
Det var inget bra liv. Jag har rotat mig nu.
Är det din redogörelse?
Jag går ner på stan och tar en öl ibland.
Jag hade sett Beverly Jean några gånger.
Såg du Beverly Jean på en bar?
På The Kettle.
- Till slut samlade jag mod. - För vadå?
Bjuda henne på något att dricka.
Hon var inte intresserad.
Jag kanske frågade flera gånger.
Flera gånger den kvällen eller vid flera tillfällen?
Det var nog vid flera tillfällen.
- Han är för gammal och gift. - Han var lösdrivare till nyligen.
Beverly Jean avvisade honom.
Han finns i brottsregistret. Han försökte "hjälpa" polisen.
Och hans alibi, hemma och såg på tv med frun?
Om han hade tagit henne skulle han dra ut på det, plåga henne.
Du såg fotona. Hon torterades i timmar.
Skadorna tillfogades postumt.
Ni sa det förut. Vad gör det för skillnad?
När man är gift är det ett kontrakt.
Man har barn, huslån,
ett hem att sköta, nästan som ett företag.
Men man kan inte sluta, hon kan inte avskeda en.
Aktier går upp och ner. Det kvittar. Man är fast.
Om man inte vill dra in advokaterna och öppna Pandoras ask.
Hatet växer på båda sidor. Tusen små skärsår.
Om Alvin Moran hade en gift mans ilska,
så hade han torterat henne och sedan dödat henne. Utan tvekan.
Vi kanske ska prata med hans fru. Se om något kommer fram.
Hon är ju hela alibit.
Jag vill kolla om det håller.
Mrs Moran, tack för att ni kom.
Jag heter Bill Tench. Min kollega Holden Ford.
Hej.
Får jag inte ringa min man?
- Har jag inte rätt till ett samtal? - Ni är inte gripen.
De är från FBI. De vill bara ställa några frågor.
Har ni följt utredningen?
Jag vill inte se. Stackars flicka.
- Hon var harmlös. - Kände ni henne?
Får vi fråga hur ni kände henne?
- Hon var nästan vår barnvakt. - Nästan?
Mrs Moran?
Vi pratade med henne om det.
När hon gick kunde Alvin inte sluta prata om henne.
Vad menar ni?
- Ni vet vad jag menar. - Vi vill inte behöva gissa.
Hon var ung och smal och...
"Så fint blont hår."
Jag ville inte ha det i mitt hus. Inte med två små barn.
Hur ser jag ut?
Visste ni att er man gjorde närmanden mot Beverly vid flera tillfällen?
Sa jag inte att han var förtjust i den stackars flickan?
Alvin gör så.
Det är som sportfiske. Han menar ingenting med det.
Vi hörde att han var hemma och såg på tv kvällen då Beverly försvann.
Tror ni att Alvin gjorde det?
Nej...
Jag skulle gärna vilja att ni skrämde upp honom
för att han besvärade en ung flicka, men... nej.
Idioten var med mig.
Hela natten?
Hela natten.
Hennes man stötte på en yngre kvinna. Han är en idiot.
Liksom miljoner andra män. Jag ser inte ilskan du pratar om.
- Då är vi tillbaka vid fästmannen. - Följ din egen logik, Bill.
Ilskan stämmer inte in på ett ungt par heller.
Det kan vara första mordet i en sekvens.
Nio gånger av tio är det pojkvännen, maken, någon närstående.
- Nio gånger är inte varje gång. - Hör på...
Jag uppskattar verkligen er hjälp.
Förlåt om jag var lite osäker i början.
Jag håller mig till Alvin. Jag hör av mig.
Så ni deltar i en pågående utredning?
En polis bad om hjälp. Vad skulle vi göra?
Säga att ni har viktigare saker för er.
Vi har arbetat med lokalpoliser i åratal.
Jag antar att ni är bra på era jobb,
så ni lär fokusera mer på att lösa ett brott än på våra teorier.
- Är det något fel? - Det handlar inte om det.
Vi kan inte stoppa alla brott,
men på lång sikt kan vårt projekt ha större inverkan än att lösa ett enda mord.
Vi kan göra både och. Det är inget problem.
Vad utmärkte sig under samtalet med Rissell?
Han vet att det kunde ha varit annorlunda om han hade stannat hos sin pappa.
- Kemper sa väl nåt liknande? - Båda spelar offer, vill ha medlidande.
- Det är nog mer komplicerat än så. - Ni båda har nog rätt.
Det är självömkan, och psykopaten vet hur det påverkar hans publik.
- Exakt. - Men det komplicerade är att de tror det.
Om de erkände att de våldtar och mördar för nöjes skull, så skulle det knäcka dem.
Det finns en spänning. De måste framstå som om de har makt över nån.
Samtidigt måste de döda sitt enda vittne,
så därför måste de göra om allt igen. Det måste vara ett helvete.
Så deras självömkan funkar. Du har medkänsla för båda.
Givetvis. Hur kan jag annars göra mitt jobb?
Har Kemper och Rissell nåt annat gemensamt?
Är det syftet med korten, att hitta likheter?
Och skillnader. Jag har läst deras akter.
Jag försöker hitta en övergripande struktur.
Börja med brottsplatsen. Kemper är en general som planerar sina fälttåg.
- Men Rissell... - Tänkte inte döda sitt första offer.
Hans offer verkar spontana. Han går när han är klar.
Kemper fotade och dissekerade offren, och var bra på att dölja kvarlevorna.
Kan vi säga "systematisk" och "icke-systematisk"?
Kanske något mindre... Något som en vanlig polis förstår direkt.
Som "organiserad" och "oorganiserad".
Okej, vi testar det. Vad hamnar var?
Tja...
"Hög intelligens" hamnar under "organiserad".
"Låg intelligens" - "oorganiserad".
KÄNSLOMÄSSIG OMOGNAD LÅG INTELLIGENS
- Vad tror du? - Definitivt.
Ämnet är bra, men han är lite besatt av betydelsen av skit.
- Har skit någon betydelse? - All skit har betydelse.
Är det hon?
Nej. Wendy är mer...
Inte sådan.
Dr Wendy gör dig nervös. Borde jag vara svartsjuk?
- Skulle jag ha bett henne komma då? - Män har gjort konstigare saker.
- Hon är gift. - Varför tror du det?
Om du inte är intresserad måste hon vara gift.
För en som raggar tjejer på barer har du visst ett samvete.
Tack.
Jag tror inte att hon är gift.
Där är hon.
Nej.
Tänker du gifta dig? Skaffa barn, allt det där?
Friar du, Holden Ford?
Jag är bara nyfiken.
- Har dina föräldrar ett bra äktenskap? - Ingen aning.
- Var kommer det här ifrån? - Studien.
Vi pratar om föräldrar, stränga mammor, frånvarande pappor.
Alla pappor är frånvarande pappor.
Det där måste vara hon.
Nej.
Hej.
- Wendy Carr. - Deborah Mitford.
Hej.
Tack för er inbjudan. Oväntat, men uppskattat.
Ja, för att vara FBI-agent är han bra på att roa sig.
- Är du också polis? - Nej, jag går forskarutbildning.
- Sociologi på UVA. - Vilken inriktning?
- Sociala avvikelser. - Så... Durkheim?
Ja.
Åh Gud. Bara för att jag inte kände till Durkheim...
- Eller Goring eller Blumer. - Det gör inget.
Jag skräms inte av att umgås med kvinnor som är smartare än jag.
- Män säger det, men de menar det sällan. - Holden menar det.
Han har många brister, men det är inte en av dem.
- Ursäkta mig. - Ja.
Kan jag få en Manhattan? Vill ni ha något mer?
- Ja, tack. - Ja.
Ringde han dig själv?
Nej, Andrea ringde och sa att han ville träffa oss.
Vet du vad det gäller?
Nej. Vanligtvis handlar det om att finna klarhet.
- Bad han att få träffa just mig? - Alla tre.
Kom in.
Dr Carr, avdelningschef Shepard. Trevligt att äntligen träffas.
Detsamma.
Sätt er, allihop.
Hur går det? Gör ni några framsteg?
Ja. Tack.
- Det går bra. - Sakta, men ja.
Kan jag hjälpa till med något?
Är det något jag borde veta?
- Om det gäller bilen... - Ingen bryr sig om den.
Den var försäkrad och kördes väl av din skyddsling.
- Det är oviktigt vem som körde. - Ja.
Dr Carr, jag känner till ert samarbete med Bill
och att ni har utformat vissa psykologiska begrepp.
Ja. Specialagent Tench var...
Så ni borde veta hur saker går till här på Quantico.
Detsamma gäller era kumpaner.
Ni tror nog att det är mitt jobb att hindra ert arbete
genom att insistera på scheman och rutiner.
- Inte alls. - Det är inte mitt jobb.
Mitt jobb är att vägleda er och skydda er.
- Jag förstår inte. - Uppenbarligen inte.
Ni har klivit ut ur parasollets skugga och befinner er direkt i solen.
Jag ansökte om pengar på flera håll och väntade mig ett svar om några månader.
Till min förvåning var polisens ekonomiavdelning redan medveten
om våra behov.
Det var inte meningen att genera er.
Jag var på en välgörenhetsgala och pratade...
Ja, ni pratade med folk utanför FBI om något ni inte ens skulle känna till.
Ekonomiavdelningen förklarade att ansökan var väntad.
"Hur var det möjligt?", undrade jag.
De verkar veta mer om vad som pågår i vår källare
än vad jag ville skriva i vår ansökan.
- Jag ber om ursäkt... - Sir, det här är mitt fel.
Er forskning har beviljats 200 000 dollar.
- Va? - Det kommer mer.
Jag sökte hos flera fonder.
Rättsforskningsinstitutet hörde om ekonomiavdelningen.
De konkurrerar med varann, så de har gett er ytterligare 185 000 dollar.
Är det sant?
Sådana summor medför noggrann granskning,
och jag menar inte bokföring, även om ni måste redogöra för allt.
Kongressen kommer att ha stort intresse av allt vi gör.
Så gick det med skyddet jag kunde ha erbjudit er.
Jag får väl gratulera.
Ha en bra dag.
Undertexter: Annie Nilsson